Discutia Saptamanii, duminica 4 mai BBC-HotNews.ro
Realizator: Dan Tapalaga  

Urmeaza o luna de campanie electorala. Se poate fara mici si bere? 

 Ce ne asteapta in luna de campanie electorala oficiala pina la 1 iunie, data alegerilor. Cum isi vor transmite mesajele candidatii? Dar, ce am vazut pana acum? Am vazut un candidat liberal lansat  cu Simona Sensual, am vazut pesedisti cu manelisti, candidati pitoresti ca Adi Minune sau manageri de fotbal, avem un judet Gorj in care toti candidatii la sefia consiliului judetean, PDL, PSD, PNL au probleme penale. Am vazut pungi cu cozonac, cu miei, cu oua si conserve, am vazut multimi calcandu-se in picioare pentru pomana de la partid. Dar am vazut si un guvern foarte atent cu pensionarii si un PSD propunand a 13-a pensie de Pasti. 

 Am vazut apoi baroni recuperati masiv pe listele de partid, cu tot cu dosarele lor la DNA, am vazut lideri de la centru trimisi de partide sa ocupe administratia locala. Dar am vazut si pungi cu sigle PDL umplute cu miei de Pasti. Am vazut si un consilier local acuzat ca a dat drept mita electorala 25 de oi. Dar cum a fost campania pentru locale in alte tari UE, ca Franta sau Italia, care tocmai au trecut prin alegeri si ce e diferit acolo fata de Romania. Discutam cu directorul Institutului pentru Politici Publice, Adrian Moraru, si cu analistul media Iulian Comanescu, specializat in comunicare politica. 

De fapt, de ce e rau, domnule Moraru, ca partidele dau in campania electorala faina si ulei?

AM: In primul rand ar trebui sa ne gandim la problema culturala din Romania. Cred ca este o problema de cultura si de nivel de intelegere, acum zece ani a da o bricheta cuiva in Romania era un cadou, astazi toata lumea iti ofera o bricheta incercand sa-si faca publicitate. La fel, intr-o tara civilizata, a-ti da un tricou cu sigla partidului sau cu sigla unei companii, se roaga de tine sa-l porti, pe cand intr-o tara saraca un asemena dar poate sa fie unul consistent. Cred ca e o problema culturala si de avere, si Romania este foarte diversa; adica in Bucuresti nu impresioneaza un tricou sau un asemenea cadou  sau chiar 3 kg de miel, pe cand in zonele foarte sarace asta poate sa faca diferenta si sa aiba o valoare foarte mare.

Rep: Iulian Comanescu, specializat in comunicare politica. De ce fac politicienii asta? Dau mincare, de pilda.
IC: Din pacate pentru ca functioneaza. 

Rep: Cum functioneaza?
Rep: Pur si simplu lumea voteaza. Cunosc un caz din Moldova, cu o doamna absolut onesta , foarte in varsta, care a primit 1 kg de ulei si unul de zahar de la un anumit partid si s-a interesat foarte tare ca s-a imbolnavit si nu a putut sa ajunga la alegeri sa voteze partidul respectiv. Ea avea o problema de etica, pentru ca luase acel kilogram de ulei si acel kilogram de zahar.

Adrian Moraru: pomenile electorale ajung la oameni care nu se prezinta la vot

Rep: Pe de alta parte, unii spun ca alegatorii consuma micii si berea si voteaza tot cum stiu ei.
IC: Aici ne-ar trebui niste studii, sa vedem ce-au votat cei care au consumat micii si berea, numai ca, din pacate, aceste studii nu se pot face, stim foarte bine. Lumea va fi foarte putin dispusa sa recunoasca ca a luat acea sacosa branduita sau acel mic.

AM: Exista o oarecare idee pe aceste studii, mai degraba sunt niste focus grupuri. Oamenii care participa in general sau sunt beneficiarii unor asemenea pomeni electorale sunt din acea categorie a celor care nu prea se prezinta la vot. Asta este un lucru cert. Rata cea mai mare de neparticipare este exact in randul acestor oameni.

Rep: Este un debut de campanie mai populist sau mai decent fata de alti ani, domnule Moraru?
AM: Nu cred ca este mai populist decat in alti ani, din contra, cred ca lucrurile sunt ceva mai laxe acum si pentru  ca spre deosebire de alti ani…

Moraru: Nu mai exista “baieti buni” si “baieti rai”

Rep: In ce sens sunt mai laxe?
AM: Nu mi se par atat de tensionate ca in alti ani. Miza este parca ceva mai mica. Nu mai avem acea dualitate, “baietii buni” versus “baietii rai”.

Rep: De ce?
AM: Pentru ca si “baietii buni” s-au divizat intre “baieti buni” si “baieti rai”, Alianta D.A nu mai exista si avem cumva cel putin trei poli in Romania, daca nu mai luam si un alt partid care e pe cale sa devina partid parlamentar, PNG-ul, si atunci e normal ca lucrurile sunt ceva mai complicate, mai degraba s-a intrat intr-un joc de glezne, fiecare incearca pe plan local sa se gandeasca mai degraba ce aliante sa faca cu cine si nu mai avem, sa spunem, aceasta campanie care debuteaza cu pedala la fund si cu o tinta foarte clara.

Rep: Dar cum se explica asta? De ce credeti ca in Romania debutul de campanie electorala, daca e asa, e lax, sau mai detensionat decat in alti ani
AM: Pentru acest simplu fapt, pentru ca in clipa de fata toata lumea incearca sa negocieze cu toata lumea, desi nu stiu ce au de negociat ata timp cat nu se stie foarte clar care este rezultatul.

IC: E o chestiune de retorica aici, “baietii buni” si “baietii  rai” sunt o impartire care ni s-a dat din discursul politic. Toata lumea arata cu degetul pe opozant. Politicienii au inceput sa se prinda ca treaba asta nu mai tine. Stim ca fata de marketingul de tip comercial unde nu ai voie sa injuri concurenta, in politica te poti defini foarte bine, pozitiona pe piata, sa spun asa, printr-un discurs critic la adresa adversarilor. Avem performeri ai acestui gen de discurs in Romania cum ar fi presedintele Basescu. A stiu sa se situeze foarte bine ca reformist importiva status-quo-ului politic, samd. El, la randul lui, isi da seama ca trebuie sa vina cu o oferta proprie. Si am avut primele incercari in discursul acela de revelion care nu a fost foarte bine primit, dar citit ca un articol de ziar era destul de interesant programatic.

Campania este confuza, nu mai exista candidati locomotiva 

Rep: Adrian Moraru, care partide totusi tind sa se apropie mai mult de campanii corecte, bazate sa spunem pe programe si solutii si cine prefera mai departe solutiile clasice de seductie a electoratului? Ma gindesc ca nu sunt totusi toti o apa si un pamint, nu? Putem vedea diferente intre partide sau nu?
AM: Eu n-as judeca la nivel central. Stiu clar din interiorul partidelor ca nu exista, dincolo de asa zisele coordonari nationale, pe cateva mesaje nationale, la aceste alegeri locale tuturor filialelor li se da intr-o oarecare masura libertate sa-si stabileasca atat consultantii cat si mesajele proprii, cat si in cazul unor partide, strategia de aliante. Si atunci nu as spune ca de data asta putem sa discutam la nivel national de un partid care are mai degraba o linie sau alta. Putem sa discutam eventual cazuri individuale, ma refer la localitati punctuale, numai asa se poate face de data asta discutia. Nu mai exista acesti candidati locomotiva, cum a fost Basescu la Primaria Capitalei, chiar daca era la al doilea mandat. Din punctul acesta de vedere, campania este din nou mult mai confuza pentru alegatorii indecisi si pentru tot acest joc care se va face in aceasta campanie.

IC: Eu continuu sa nutresc speranta ca de data asta va conta mesajul propriu constructiv, oferta proprie, care e mai putin spectaculoasa. Dar putem sa ne uitam ce s-a intamplat la europarlamentare…

Rep: Cui ii pasa de oferte in Romania? Ce vreau sa intreb, Iulian Comanescu e: tine povestea asta cu oferta electorala, cu programele serioase, sau asa arata electoratul romanesc dispus sa savureze mai degraba mici si bere?
IC: Depinde din ce parte o vedem, este ca si la jurnalisti: in momentul in care hranesti publicul cu mici si bere, in cazul presei cu nuduri frumoase si numai stiu ce D-zeu, asta va inghiti, daca incerci sa ii dai niste lucruri respectabile, va fi tentat sa le absoarba intr-o oarecare masura. Aici este si carenta clasei politice care nu este buna pe programe, pe politici, stim foarte bine asta. La noi se administreaza intuitiv, si iata ca o guvernare ca Tariceanu care a fost foarte atacata din foarte multe parti, a dat rezultate pur si simplu pentru ca a mers in maniera asta laissez faire, laissez aller, destul de simpla. Nu s-a bagat foarte tare. La fel, in 2001 – 2001, mandatul PSD a fost o treaba poate detestabila din niste unghiuri de vedere, dar, pragmatic, pe cazuri punctuale, ei probabil ca s-au priceput sa se admnistreze.

Iulian Comanescu: N-am reusit sa conving candidati sa renunte la mici si bere

Rep: Inca o data, ati consiliat partide, ati facut campanii pentru partide. Se poate altfel? Se poate fara mici si bere in Romania? Fara pomeni electorale?
IC: Se poate. Am insistat de fiecare data ca oamenii care au trecut pe la mine sa vina cu un mesaj propriu, cu o platforma proprie. De multe ori am fost pus in situatia de a mi se cere doctrina sau platforma, iar eu nu sunt specialst in treaba asta, mai degraba domnul Moraru ar putea sa vina cu niste lucruri de substanta. Eu imbrac mesaje. Succcesul este relativ..

Rep: Dar ati convins vreun candidat dintre oamenii politici pe care i-ati consiliat sa renunte la mesaje populiste de tip ‘pomeni electorale’ , cadouri?
IC: Ori nu au avut acest impuls direct populist, ori daca l-au avut nu am reusit sa conving, am reusit sa adaug un alt mesaj langa acel mesaj populist.

Miruna Cajvaneanu, Italia: Au existat candidati romani care s-au lansat cu mici si bere

Rep: La telefon este acum corespondentul Hotnews la Roma, Miruna Cajvaneanu. Candidatii romani la alegerile locale din Italia s-au comportat altfel decat cei din tara, Miruna? 
MC: Candidatii romani, acei putini care s-au prezentat la alegerile administrative nu au aproape deloc experienta electorala, deci cu atat mai putin programe inchegate.

Rep: Dar cum s-au comportat ei? Am inteles, nu au experienta, dar de facut cum au facut in campanie?
MC: Au impartit fluturasi, au mers in fata bisericii sa se intalneasca cu comunitatea si sa le promita in primul rand ca vor fi reprezentati. Dar nu as putea spune ca nu au lipsit micii si berea. Chiar unul dintre principalii candidati de aici, din orasele de langa Roma, e cel care gestioneaza afacerea de la Ananina unde se intalnesc romanii duminica tocmai pentru a sta impreuna si a minca niste mici, insotiti de bere. El e exemplul clasic ca totusi sistemul functioneaza.

Rep: Observi la candidatii romani din Italia, care au incercat sa obtina pozitii in administratia locala din Roma, observi o civilizare a discursului comparand cu ceea ce se aude in Romania?
MC: Nu exista un standard. Sunt cei care au incercat sa cucereasca electoratul cu sacosele si sunt cei care s-au modernizat intr-un fel, s-au adaptat unor standarde occidentale, si ele cu defectele lor, si-au facut un program, cat de cat inchegat, l-au prezentat comitetelor electorale, si-au facut campanii in piata vrobind irect cu oamenii si acestia au obtinut cel mai important rezultat. Pe de alta parte au fost si cei care aveau posibilitatea sa vorbeasca direct romanilor prin intermediul mass-mediei, cum a fost Ramona Badescu care a folosit foarte mult acest atu al ei de a vorbi prin intermediul mijloacelor de comunicare in masa, cu slabe rezultate asa cum s-a vazut, cateva zeci de voturi.

Cajvaneanu: Sistemul cu sacosele functiona in Italia in anii 50-60

Rep: Dar cum a aratat campania pentru locale in Italia, cu candidati italieni vreau sa spun. La Roma a fost de curand ales un primar de dreapta, Gianni Alemanno, cu discurs neo-fascist, anti-imigranti. Dar din punct de vedere formal cum a aratat campania lui?
MC: La nivel local, in Italia, candidatii se orienteaza foarte mult asupra relatiilor si, sa zicem, unor structuri personale. Sistemul cu sacosele functiona in anii ’50-’60. A ramas in istorie cazul lui Achille Lauro, un armator din Napoli, care efectiv se ducea din casa in casa cu o sacosa cu lapte praf si pungi de paste.

Rep: Dar asta spuneti ca era acum cateva zeci de ani.
MC: Era in anii ’50-’60, ba mai mult, era sistemul bancnotelor: le dadeai posibililor alegatori jumatate de bancnota, urmand ca la iesirea de la urne sa le dai cealalta jumatate.

Rep: Iata o idee buna si pentru Romania. Dar acum se mai practica asta?
MC: Acum sistemul s-a sofisticat putin, pentru ca si electoratul s-a sofisticat. Nu mai poti cumpara un vot cu o sacosa sau cu un pachet de paste. Pentru ca acum oricine isi poate permite lapte, oua si paste.

Cajvaneanu: In Italia, se practica “schimbul de favoruri”

Rep: Totusi populismul – daca exista in Italia – cum arata?
MC: Functioneaza foarte bine, numai ca s-a transformat intr-un fel de lobby. Micile categorii de interese vor sa obtina de la respectivul candidat o anumita favoare. Chiar asa se si numesc, schimburi de favoruri, si practic, candidatul respectiv le promite; de exenplu, o asociatie: eu vreau sa am parcare gratuita in centru si candidatul respectiv, daca eu voi fi ales voi facilita acordarea acestor autorizatii.

Rep: Dar pana la urma asta chiar trebuie sa se intample. Asta nu e populism, asta e pana la urma parte din oferta electorala.
MC: A fost un caz in Sicilia anul trecut cand anumiti obesrvatori electorali – pentru ca aici se poarta si observatorii electorali – au constatat faptul ca au ramas vechile standarde de cucerire a electoratului, cand intr-adevar se ademenea alegatorul cu bonuri de benzina sau chiar cu celulare. Deci a evoluat si ca valoare…

Rep: Mita electorala…
MC:… votul unei persoane. Chiar cateodata li se dadea celular cu camera video pentru ca alegatorul odata ajuns in cabina electorala sa poata vota si demonstra ca el a votat cu acel candidat. De anul acesta s-a interzis accesul in cabina de vot cu acest tip de celulare tocmai pentru a evita votul de schimb, cum il numesc ei. Totusi expertii in fluxuri electorale, aici, in Italia, considera ca in anumite zone, pe plan local, acest vot de schimb, cu sacosa mai mult sau mai putin sofisticata de paste, celulare sau bonuri de benzina poate determina pana la 20% din rezultatul final.

Moraru: Mita electorala este direct proportionala cu nivelul de trai

Rep: Multumim mult. A fost prin telefon, de la Roma, Miruna Cajvaneanu, corespondent Hotnews.ro. Continuam discutia. Adrian Moraru, a mai evoluat mita electorala in alte tari? A ramas Romania in urma, la metode primitive?
AM: Romania este ceva mai in urma pentru ca inca n-a ajuns acolo, dar ne indreptam si noi catre acea zona. Totul tine de nivelul de trai si, normal, aceasta mita este direct proportionala cu nivelul de trai.

IC: Pe de alta parte am si ars niste etape. Acum cuvantul de ordine este, dupa cate stiu eu, asa numitul neo-populism care vine din presiunea media. Este un comportament indus de media. Bill Clinton cantand la saxofon este unul din exemplele celebre. Noi am ars destul de repede niste etape aici si iata ca avem deja un Adrian Minune si nu mai stiu ce  alti candidati cu fata mediatica, asta e ceva de o esenta ulterioara fata de sacosa cu nu stiu ce si mobilul cu nu stiu ce, care sete o poveste de 1-1 intre politician si electorat, este ceva care trece prin media.

Rep: Iata, de pilda, Iulian Comanescu, unul din candidatii pe Bucuresti sustine ca va ramane candidatul cu cravata, care va circula prin periferiile capitalei si le va vorbi alegatorilor despre proiecte. Este o idee buna?

IC: Depinde cum va circula si cele va spune. Cravata in sine nu cred ca strica, nu cred ca suntem la 1877, ca periferiile sa se sperie de un domn cu cravata. Impresia mea este ca aceasta plimbare se va petrece cu o lectie destul de putin invatata si cu niste proiecte destul de consistente. Nu stiu cazul, poate ca fac un proces de intentie, dar acolo va scartai.

AM: Eu ii dau un sfat: macar sa slabeasca putin nodul, daca pastreaza cravata.

Parvulescu: Populismul nu a prins foarte mult la alegerile locale din Franta 

Rep: La telefon se afla acum analistul Cristian Pirvulescu. Si Italia, dar si Franta, domnule Pirvulescu, a trecut in aceasta primvara prin febra alegerilor locale. Partidele de stanga au castigat acolo in orasele mari. Este mai populista stanga franceza decat stanga romaneasca?
CP: Nu, mult mai putin populista, chiar daca a profitat foarte mult de criza de imagine a lui Sarkozy, care, iata, intr-un an de zile de la preluarea puterii, s-a prabusit de o maniera de nedescris. Dar stanga franceza, si ne referim in primul rand la Partidul Socialist a reusit in primul rand si data trecuta, la precedentele alegeri locale, sa convinga in mai mare masura ca alternativa. Este un joc al democratiei acolo in care societatea incearca sa se adapteze. Daca vorbim despre populism la nivelul politicilor locale, avand in vedere ca cetatenii sunt ceva mai rezonabili, realisti, rationali, populismul nu prinde foarte mult in astfel de alegeri.

Rep: Dar cum a aratat campania electorala, domnule Pirvulescu?
CP: Politizata la nivel national. Si din punctul asta de vedere ea poate semana cu cea din Romania in sensul in care alegerea presedintilor consiliilor judetene, spre exemplu, sau a primarului general in Bucuresti, va politiza cu siguranta campania. Si cand spun politizat ma refer la teme nu de politica locala, ci de politica nationala, ca sa fiu inteles foarte clar. Dar, dincolo de aceste teme, au existat proiectele locale care au fost discutate foarte mult. Insa in Franta, nu se alege primar, in Franta se aleg consiliile. Consiliile sunt cele care aleg primarul, consiliile municipale, respectiv consiliile de la nivelul departamentului. Iata o diferenta importanta care nu faciliteaza populismul, pentru ca atunci cand alegi o persoana, evident aceasta va incerca sa propuna cat mai multe lucruri, mai ale alegatorilor nehotarati. Si numarul nehotaratilor este in Romania mult mai mare decat in Franta, situatia social este mult mai proasta si atunci populismul, cumpararea votului in diferite feluri mult mai prezent.

Rep: Ce lipseste, domnule Pirvulescu, ce lipseste campaniei electorale din Romania, cea pe care ati vazut-o pana acum? 
CP:  Orice idee de program si de ideologie. Chiar daca acest repros a fost facut permanent, el devine evident acum pentru ca, iata, ce legatura are cravata cu ideologia? Una este sa fii socialist si sa propui niste politici municipale, si alta este sa fii liberal sau conservator. Aceste lucruri nu se vad in nici un fel. Pana la urma nici alegerile locale nu sunt complet depolitizate, ele propun la nivel local politici de un anume gen. Politici care vizeaza, sper exemplu, mai mult spatial privat al consiliului local sau mai putin samd, intelegeti foarte bine daca ne uitam la modul in acre s-au derulat politicile in ultimii ani cand asa zisele politici de stanga n-au existat la nivel local. Cetatenii dezavantajati nu prea au simtit modul in care consiliile locale si primarii au lucrat in favoarea lor.

Parvulescu: Ma astept ca batalia sa fie foarte, foarte dura

Rep: La ce va asteptati in luna care urmeaza? Cum credeti ca va arata campania electorala? Vor apasa partidele pe pedala populismului pana la fund, sau dezbaterea se va aseza usor, usor pe programe, pe oferte?
CP: Nu vor exista foarte multe programe, ele sunt un fel de exercitii impuse pentru eventualii alegatori care ar putea fi atenti la aceste elemente. In schimb, va exista populism de factura romaneasca cu tentative de cumparare a voturilor cu, probabil, o crestere a duritatii campaniei in ultimele saptamini pentru a compensa nu doar absenta programelor, cat mai ales intrarea tarzie a unor candidadti in alegeri. Ma astept ca batalia sa fie foarte, foarte dura si sa se centreze pe personalitatea candidatilor la primarie sau la presedintiile consiililor judetene. Campania efectiva nu a inceput, populatia este in momentul de fata dezabuzata sau dezinteresata de aceasta problema. Depinde de miza candidatului. Unii candidati vor dori sa aduca nehotaratii la vot, altii vor dori, din contra, sa-i tina acasa. Deci vom avea tactici diferite, strategii diferite ale candidatilor in functie de obiectivele lor. Insa ceea ce cred ca se va intampla in final este o prezenta la vot mai scazuta decat la precedentele alegeri din diferite motive, printre care si oboseala electoratului care se afla sub o presiune politica evidenta de destula de multa vreme, care a trecut in 2007 deja prin cateva experiente electorale.

Rep: La cat va asteptati sa fie prezenta la vot?
CP: Ea va varia in functie de zona, in zona rurala va fi mai mare, in zona urbana, mai mica. Ma astept ca prezenta sa fie undeva intre 40-50% in medie pe tara.

Moraru: Sistemul de vot nou nu va responsabiliza politicienii

Rep: Multumim, a fost analistul Cristian Pirvulescu. Ne intoarcem la Institutul pentru Politici Publice. Ati lansat, domnule Moraru, recent, un proiect Candidatul cetatenilor, dar omul s-a retras pentru ca nu a strans suficiente semnaturi. Avea nevoie de vreo trei mii, a abandonat. Ce ati aflat din tot acest proiect ratat?
AM: A fost ratat pe jumatate. Nu s-a pus problema sa fie candidatul nostru, am vrut sa vedem daca cumva in randul cetatenilor exista oameni care reusesc sa-si canalizeze pozitiv aceste critici, aceste energii negative impotriva lumii politice…

Rep: Ce ati invatat din experienta asta? Alegatorii din Romania raman mai departe la mana partidelor? Nu e vremea candidatilor independenti? Despre ce e vorba aici?
AM: Este vorba de un lucru mult mai profund pe care am sa-l leg direct de problema votului asa zis uninominal de care o sa ne lovim foarte curand, in aceasta toamna. Nu cred ca relatia intre alegatori si politicieni se va schimba foarte curand pentru ca exista o apatie generala si ca democratia este – cum spune americanul – un drum cu doua sensuri. Politicienii nu se vor schimba atata timp ca nu vor simti ca exista o presiune a cetatenilor din punctul de vedere al cerintelor pe care acestia il au, atata timp cat nu se va intampla asta, acesti politicieni nu se vor schimba, nu vor aparea altii noi si ii vom tot roti pe acestia la infinit. Asta este concluzia generala si foarte trista, sistemul nou de vot nu va responsabiliza in nici un fel, automat, de la sine, politicienii. Asta este principala concluzie. Totul tine de cetateni si este in mana cetatenilor. Daca acesti nu se implica si nu arata un interes pentru politica, politicienii, la randul lor, n-or sa arata un interes pentru ei.

Comanescu: Lumea crede ca viralul se da, dar viralul se ia

Rep: Campanile pe Internet, Iulian Comanescu, aproape ca lipsesc, cel putin pana la aceasta data.
IC: Am avut un viral care era impotriva unuia dintre candidati, ma rog, cred ca asta are mai putina importanta.

Rep: Un viral, adica ce?
IC:  Un clip audio-video animat, in care unuia dintre candidati i se dezgropa o poveste…

Rep: Si de ce-i spune viral?
IC: Pentru ca se ia.

Rep: Deci se transmite in retea, ca un virus.
IC: Din pacate lumea crede in Romania ca viralul se da, dar viralul se ia.

Rep: Politicienii nu par sa se fi imbolnavit de virusul Internetului inca si raman, cel putin asa pare, la metode destul de primitive de camapnie. De ce?
IC: Internetul este destul de util pentru un politician cu notorietate mica, care isi sporeste intr-un fel sau altul aderenta in randul tinerilor. Am avut experienta asta la Euro-parlamentare, tot asa n-o sa spun despre cine este vorba, dar la sfarsit am facut niste socoteli si cu numarul de vieweri de la clipul audio-video si cu vizitatorii de pe blog si-a strans un mic partid virtual undeva la 11-12000 de oameni. Este putin fata de notorietatea unui politician foarte cunoscut, dar este mult pentru persoana respectiva care pleca cu o notorietate mica, pentru ca a stat niste ani de zile la Bruxelles si sigur ca bruxellezii nostri sunt mai putin cautati si prizati de media.

Comanescu: In Romania exista un slab interes pentru tanara generatie 

Rep: Dar de ce, pana la ora asta, n-am vazut o mare efervescenta poltica de campanie pe Internet?
IC: Pentru ca nu este o miza pentru marii candidati. Marii candidati au o multime de parghii la dispozitie: media clasice, toate povestile astea cu outdoor si tot felul de actiuni de factura BTL, mai este si sacosa si vinul branduit si alte lucruri de genul asta. Plus ca peste tot, una peste alta, per total in Romania exista interes destul de putin pentru tanara generatie, si cand spun tanara generatie ma refer undeva sub 30, sunt un potential electoral care risca sa fie pierdut din circuit, iar asta este foarte grav. Se ca vedea peste doua cicluri electorale cand ne vom intrista ca vom avea o participare nu de 40, ci de 20%.

Rep: Pe de alta parte si cu asta punem punct, cu 6 milioane de pensionari se poate, donule Moraru, altfel de campanie fara atentii electorale, fara gesturi de cumparare a bunavointei din partea alegatorilor?
AM: In primul rand de pensionari n-o sa scapam niciodata, eventual o sa-i inlocuim cu alti pensionari. Nu cred ca pot fi alegeri fara pensionari si fara aceste favoruri. Cum vi s-a spus si in Italia ele pot fi schimbate sau preschimbate, pot lua niste forme mai decente, dar aceasta relatie va exista mereu. Problema este ca ea sa fie mai decenta.

IC: Mesajul poate fi personalizat. La aceasta poveste pe care eu nu am facut-o niciodata in colaborarile mele cu partidele, poutem adauga ceva de Internet, un mesaj pentru generatia tanara, nu este obligatoriu sa ramana numai la sacosa.