Intrarea în vigoare a noului Cod penal şi a noului Cod de procedură penală constituie un pas important în reformarea justiţiei penale din România.
Direcţia Naţională Anticorupţie susţine reformarea legislaţiei penale şi procesual penal în vederea creării unui nou model de proces penal adaptat standardelor europene.
în urma consultării procurorilor, au fost identificate mai multe prevederi a căror intrare în vigoare în forma adoptată de Parlament ar diminua semnificativ eficienţa investigaţiilor desfăşurate în cauzele de crimă organizată şi corupţie.
Pentru aceste motive vă supunem atenţiei necesitatea modificării de urgenţă a unor norme din cele două noi Coduri în vederea evitării oricăror dificultăţi în activitatea de urmărire penală.

 I.	ÎN CEEA PRIVEªTE NOUL COD PENAL ªI LEGEA NR. 187/2012
DE PUNERE ÎN APLICARE A NOULUI COD PENAL
1. Se impune reincriminarea infracţiunii de asociere în vederea comiterii de infracţiuni, astfel cum aceasta era prevăzută în actualul Cod penal.
Motivare: Noua incriminare a infracţiunii de constituire a unui grup infracţional organizat dezincriminează în fapt cazurile de pluralitate constituită de infractori care nu îmbracă forma unui grup structurat, în prezent incriminate fie de art. 8 din Legea 39/2003 sau de art. 323 C.pen.
2. Se impune incriminare în Noul Cod penale şi a faptelor prevăzute de art. 1 din OUG nr. 112/2001 cu referire la trecerea ilegală a frontierei altor state.
Motivare: aceste fapte sunt prezent incriminate şi constituie o modalitate de combatere prin instrumente de drept penal a migraţiei ilegale comise de cetăţeni români care tranzitează teritoriile altor state decât cele din cadrul Uniunii Europene. De pildă, în prezent autorităţile americane şi canadiene se confruntă un val de migraţiune ilegală a cetăţenilor români de etnie romă din Mexic în SUA sau Canada cu ajutorul unor reţele de criminalitate organizată, cazurile fiind intens mediatizate în presa din aceste state.
3. Se impune modificarea art. 157 din Legea 187/2012 sub următoarele aspecte:
a)	Reintroducerea condiţiei ca infracţiunile sa fie săvârşite de un grup criminal organizat cel puţin pentru următoarele: art.250 NCP (anterior 27 din L365/2002), art. 311 al.l NCP (anterior art.24 al.l din L365/2002), art. 313 al.l NCP (anterior art.24 al.2 din L365/2002) şi art. art.314 al 2 NCP (anterior art.25 din L365/2002); art.360 al.1,2,3 NCP (anterior art.42 al.1,2,3 din L161/2003; art.365 al.1,2 din NCP (anterior art.46 al.1,2 din L161/2003)
b)	Reintroducerea în competenţa DIICOT a infracţiunii de pornografia infantila pe internet prevăzută de art.374 al.2 şi 3 NCP (anterior era reglementata la art.51 din Legea nr.161/2003).
Motivare:
a)	Modificarea este necesară pentru a evita supraaglomerarea DIICOT cu infracţiunile de periculozitate mică şi mijlocie din sfera infracţiunilor cu cărţi de credit (multe dintre acestea cu autor necunoscut) prevăzute de actuala Lege 365/2002, luând în considerare şi dispoziţiile RIL din 14 oct.2013 privind încadrarea juridică a unor fapte prevăzute de această Lege;
b)	Modificarea este necesară întrucât urmărirea penală în cazurile vizând pornografia infantilă presupune cunoştinţe tehnice ridicate iar fapta realmente prezintă pericol social ridicat ţinând cont de volatilitatea datelor informatice şi în general a internetului.

 II. ÎN CEEA PRIVEŞTE NOUL COD DE PROCEDURĂ PENALĂ ŞI LEGEA NR. 255/2013 DE PUNERE ÎN APLICARE A NOULUI COD DE PROCEDURĂ PENALĂ:
A
1. înlăturarea condiţiei impuse de lege ca supravegherea tehnică să poată fi dispusă numai după începerea urmăririi penale
Motivare: Potrivit art. 139 alin. (1) NCPP supravegherea tehnică se dispune de judecătorul de drepturi şi libertăţi atunci când există o suspiciune rezonabilă cu privire la pregătirea sau săvârşirea unei infracţiuni dintre cele prevăzute la alin. (2) ale aceluiaşi articol;
Conform art. 140 alin. (1) NCPP supravegherea tehnică poate fi dispusă numai în cursul urmăririi penale, ceea ce înlătură posibilitatea procurorilor de a solicita şi obţine de mandate de supraveghere tehnică în cadrul anchetei pro-active determinată de existenţa unor informaţii referitoare la pregătirea comiterii unor infracţiuni grave. Faţă de această condiţie, procurorii vor trebuie să aştepte, chiar în ipoteza existenţei unor informaţii referitoare la pregătirea comiteri unor infracţiuni grave ca acestea să fie săvârşite pentru a putea dispune începerea urmăririi penale şi prin urmare pentru a obţine un mandat de supraveghere tehnică, situaţie care va produce repercusiuni grave atât din perspectiva componentei preventive a activităţii DIICOT (în special în cauzele de terorism), cât şi cu privire la eficienţa acţiunilor ulterioare pentru destructurarea grupurilor de criminalitate organizată.
Deopotrivă, în privinţa dosarelor în care este necesară o autorizare prealabilă sau îndeplinirea unei alte condiţii prealabile pentru începerea urmăririi penale (spre exemplu în ipotezele în care acuzaţiile privesc miniştri), verificările prealabile nu pot consta în obţinerea unor mandate de supraveghere tehnică, fapt ce este de natură de a constitui o piedică semnificativă în desfăşurarea eficientă a anchetelor în astfel de cauze.
PROPUNERE: Art. 140. Procedura de emitere a mandatului de supraveghere tehnică. (1) Supravegherea tehnică poate fi pe o durată de cel mult 30 de zile, la cererea procurorului, de judecătorul de drepturi şi libertăţi de la instanţa căreia i-ar reveni competenţa să judece cauza în primă instanţă sau de la instanţa corespunzătoare în grad acesteia în a cărei circumscripţie se află sediul parchetului din care face parte procurorul care a formulat cererea.
2. înlăturarea condiţiei impuse de art. 148 şi art. 150 NCP cu privire Ia obligativitatea autorizării investigatorilor sub acoperire a colaboratorilor, ori a participării autorizate la anumite activităţi numai după începerea urmăririi penale.
Motivare: Dispoziţiile art. 148- 150 NCP înlătură posibilitatea procurorilor DIICOT şi DNA de a autoriza folosirea investigatorilor sub acoperire, a colaboratorilor, sau a participării autorizate la anumite activităţi în cadrul anchetei pro-active determinată
de existenţa unor informaţii referitoare la pregătirea comiterii unor infracţiuni grave sau în cadrul verificărilor prealabile, atunci când investigaţiile privesc fapte săvârşite de miniştri. Faţă de această condiţie, procurorii vor trebuie să aştepte, chiar în ipoteza existenţei unor informaţii referitoare la pregătirea comiterii unor infracţiuni grave ca acestea să fie săvârşite pentru a putea dispune începerea urmăririi penale şi prin urmare pentru a putea autoriza aceste metode speciale de supraveghere şi cercetare, situaţie care va produce repercusiuni grave atât din perspectiva componentei preventive a activităţii DIICOT şi DNA, cât şi cu privire la eficienţa acţiunilor ulterioare pentru destructurarea grupurilor de criminalitate organizată.
PROPUNERE:
a)	Art. 148. Utilizarea investigatorilor sub acoperire sau cu identitate reală şi a colaboratorilor. (1) Autorizarea folosirii investigatorilor sub acoperire se poate dispune de procuror pe o perioadă de maximum 60 de zile, dacă:
b)	Art. 150. Participarea autorizată Ia anumite activităţi. (1) Participarea autorizată la anumite activităţi în condiţiile art. 138 alin. (11) se poate dispune de către procuror pe o perioadă de maximum 60 de zile, dacă:
3. Modificarea art. 62 din Legea nr. 255/2013 prin înlăturarea dispoziţiei de abrogare a art. 52 din legea nr. 161/2003, ori modificarea textului art.154 din NCPP
Motivare: Textul art.54 din Legea 161/2003 care urmează a fi abrogat şi care implementa în legislaţia naţională dispoziţiile art. 16 din Convenţia de la Budapesta referitoare la criminalitatea informatică oferea posibilitatea ca dispoziţia procurorului să se răsfrângă şi asupra altor persoane fizice sau juridice în posesia cărora de pot afla date informatice (probe). Măsura este deosebit de importantă în context internaţional şi nu necesită transmiterea unei cereri de asistenţă juridică internaţională - a se vedea art.29 din Convenţia de la Budapesta (rapoartele si studiile realizate de Consiliul Europei şi Comisia Europeană în cursul anului 2012 referitoare conservarea datelor şi retenţia datelor).
în plus durata redusă a acesteia nu asigură în anumite situaţii posibilitatea ca o autoritate străină să poată formula o cerere de asistenţă juridică în vederea obţinerii datelor faţă de care s-a dispus conservarea.
Conservarea de date informatice inclusiv a celor de trafic este o măsură complet neintrusivă, având un caracter preventiv de asigurare cu anticipare a probelor.
PROPUNERE: ART. 154
(1) Dacă există o suspiciune rezonabilă cu privire la pregătirea sau săvârşirea unei infracţiuni, în scopul strângerii de probe ori identificării făptuitorului, suspectului sau a inculpatului, procurorul care supraveghează sau efectuează urmărirea penală poate dispune conservarea imediată a anumitor date informatice, inclusiv a datelor referitoare la traficul informaţional, care au fost stocate prin intermediul unui sistem informatic şi care se află în posesia sau sub controlul unei persoane inclusiv a unui furnizor de reţele publice de comunicaţii electronice ori unui furnizor de servicii de comunicaţii electronice destinate publicului, în cazul în care există pericolul pierderii, distrugerii sau modificării acestora.
(2) Conservarea se dispune de procuror, din oficiu sau la cererea organului de cercetare penală, pe o durată de maximum 90 de zile, prin ordonanţă care trebuie să cuprindă, în afara menţiunilor prevăzute la art. 286 alin. (2): persoana ori furnizorii de reţele publice de comunicaţii electronice ori furnizorii de servicii de comunicaţii electronice destinate publicului în posesia cărora se află datele informatice ori care le au sub control, numele făptuitorului, suspectului sau inculpatului, dacă este cunoscut, descrierea datelor ce trebuie conservate, motivarea îndeplinirii condiţiilor prevăzute la alin. (1), durata pentru care a fost emisă, menţionarea obligaţiei persoanei sau furnizorilor de reţele publice de comunicaţii electronice ori furnizorilor de servicii de comunicaţii electronice destinate publicului de a conserva imediat datele informatice indicate şi de a le menţine integritatea, în condiţii de confidenţialitate.
 4.	Modificarea art. 153 alin. NCPP în sensul înlăturării condiţiei
autorizării obţinerii de date privind situaţia financiară a unei persoane de judecător
Motivare: Solicitarea datelor financiare reprezintă o intruziune minimă în viaţa privată a unei persoane, care nu justifică autorizarea a priori de către judecător. Asigurarea accesului prompt al organelor de urmărire penală la aceste informaţii este esenţială pentru a garanta recuperarea pagubelor produse prin infracţiuni, având în vedere că eficienţa măsurilor de indisponibilizare a bunurilor este determinată de identificarea în timp real a bunurilor deţinute de persoanele investigate. De altfel, aceste informaţii sunt gestionate de către organele fiscale, iar funcţionarii din cadrul acestor instituţii au acces neîngrădit la datele privind situaţia financiară ale unei persoane. Reglementarea unei proceduri de acces cu formalităţi suplimentare pentru procurori în comparaţie cu funcţionarii publici nu este justificată, în condiţiile în care independenţa magistraţilor reprezintă o garanţie suficientă pentru drepturile persoanelor vizate.
PROPUNERE: Art. 153. Obţinerea de date privind situaţia financiară a unei persoane. (1) Procurorul poate solicita unei instituţii de credit sau oricărei alte instituţii care deţine date privind situaţia financiară a unei persoane comunicarea datelor privind existenţa şi conţinutul conturilor şi a altor situaţii financiare ale unei persoane în cazul în care există indicii temeinice cu privire la săvârşirea unei infracţiuni şi există temeiuri pentru a se crede că datele solicitate constituie probe.
 5.	Modificarea art. 168 alin. 9- 13 NCPP şi introducerea unor prevederi
suplimentare în scopul asigurării eficienţei percheziţiei informatice:
Motivare:
a)	Pentru suporturile de tip DVD sau CD efectuarea de copii este inutilă, având în vedere că informaţia stocată pe aceste suporturi nu se modifică prin accesare, iar obligativitatea realizării de copii ridică probleme economice legate de achiziţie si păstrare sau refolosire.
b)	Procurorul efectuează personal actele prevăzute la alin. 11 sau deleagă această activitate, nefăcând numai act de prezenţă la aceste activităţi;
c)	Percheziţia informatică se poate dispune ori de câte ori este necesară obţinerea unei probe create sau stocate în mediu informatic. Percheziţia informatică reprezintă un procedeu probator necondiţionat de comiterea unei anumite infracţiuni.
în cadrul DIICOT sau DNA pot funcţiona conform legii specialişti în anumite domenii, existând un cadru legal privind selectarea şi angajarea acestora. In cadrul poliţiei judiciare ori în cadrul altor parchete nu sunt prevăzute astfel de funcţii, iar unde există funcţionari publici cu statut special angajaţi ai institutului ori laboratoarelor de criminalistică din cadrul IGPR funcţiile nu sunt definite corespunzător.
De asemenea, introducerea noţiunii de specialist din afara organelor judiciare ridică problema competenţei profesionale (cum se obţine titlul de specialist), existenţa unei proceduri ori metodologii acreditate, precum şi posibilitatea pe care o are respectivul specialist din afara organelor judiciare de a asigura prezenţa inculpatului arestat, a avocatului, a organului de cercetare ori a procurorului la efectuarea percheziţiei, după caz.
PROPUNERE: Art. 168
 (9)	în vederea executării percheziţiei dispuse, pentru asigurarea integrităţii datelor
informatice stocate pe obiectele ridicate, procurorul poate dispune efectuarea de copii.
 (10)	Dacă ridicarea obiectelor care conţin datele informatice prevăzute la alin. (1)
ar afecta grav desfăşurarea activităţii persoanelor care deţin aceste obiecte, procurorul
poate dispune efectuarea de copii, care servesc ca mijloc de probă.
(IO1) Copiile se realizează cu mijloace tehnice şi proceduri adecvate, de natură să asigure integritatea informaţiilor conţinute de acestea.
11)	Percheziţia în sistem informatic sau a unui suport de stocare a datelor informatice se efectuează în perioada indicată în mandat de către lucrători de politie specializaţi ori specialişti care funcţionează în cadrul organelor judiciare sau din afara acestora.
12)	Organele judiciare au obligaţia să încunoştinţeze suspectul sau inculpatul despre efectuarea percheziţiei, perioada şi locul desfăşurării, lipsa acestuia neputând constitui motiv de amânare a efectuării activităţii cu excepţia unor cauze întemeiate. Dispoziţiile art.159 alin. (10) şi (11) se aplică corespunzător.
13)	Procesul-verbal de percheziţie informatică trebuie să cuprindă:
 a)	numele persoanei de la care a fost ridicat sistemul informatic sau suporturile de
stocare a datelor informatice ori numele persoanei al cărei sistem informatic este cercetat;
 b)	numele persoanei care a efectuat percheziţia;
b1) numărul si data mandatului de percheziţie;
b2) locul şi perioada în care s-a desfăşurat percheziţia informatică;
 c)	numele persoanelor prezente la efectuarea percheziţiei;
 d)	descrierea şi enumerarea sistemelor informatice ori suporturilor de stocare a
datelor informatice faţă de care s-a dispus percheziţia;
e)	descrierea şi enumerarea activităţilor desfăşurate;
f)	descrierea şi enumerarea datelor informatice descoperite cu ocazia percheziţiei;
g)	semnătura sau ştampila persoanei care a efectuat percheziţia;
h) semnătura persoanelor prezente la efectuarea percheziţiei.
(131) Dispoziţiile alin. (11), (12) si (13) se aplică şi în privinţa efectuării copiilor dispuse conform alin (9) si (10).
6. Modificarea art. 138, 1421, 152 şi 170 NCPP, astfel încât datele referitoare la identificarea abonaţilor să fie eliminate din categoria celor generate sau prelucrate de furnizorii de comunicaţii.
Motivare: datele referitoare la abonaţi sau utilizatori au o existenţă de sine stătătoare şi sunt preexistente creării datelor de trafic, care sunt generate prin utilizarea unui serviciu, . Datele utilizatorului sau abonatului există indiferent de utilizarea sau neutilizarea unui serviciu şi intră în posesia furnizorului ca urmare a încheierii unui contract, nu prin realizarea unei comunicaţii, astfel încât natura lor este similară datelor deţinute cu titlu general de orice persoană, reglementate de art. 170 NCP. Adresa de IP, ca si nr de telefon, identifică abonatul sau utilizatorul în mod asemănător numelui sau CNP ului, însoţind abonatul sau utilizatorul pe toata durata abonamentului, şi nu presupune o limitare a vieţii private a unei persoane, astfel încât procedura de obţinere a acestor informaţii trebuie să corespundă procedurii generale de identificare a persoanelor.
PROPUNERE: ART. 138
Dispoziţii generale
(1) Constituie metode speciale de supraveghere sau cercetare următoarele: a) interceptarea comunicaţiilor ori a oricărui tip de comunicare la distanţă;
b) accesul la un sistem informatic;
c)	supravegherea video, audio sau prin fotografiere;
d)	localizarea sau urmărirea prin mijloace tehnice;
e)	obţinerea datelor privind tranzacţiile financiare ale unei persoane;
f)	reţinerea, predarea sau percheziţionarea trimiterilor poştale;
g)	 utilizarea investigatorilor sub acoperire şi a colaboratorilor; h) participarea autorizată la anumite activităţi;
i) livrarea supravegheată;
j) obţinerea datelor generate sau prelucrate de către furnizorii de reţele publice de comunicaţii electronice ori furnizorii de servicii de comunicaţii electronice destinate publicului, altele decât conţinutul comunicaţiilor ori datele referitoare la abonaţi sau utilizatori, reţinute de către aceştia în temeiul legii speciale privind reţinerea datelor generate sau prelucrate de furnizorii de reţele publice de comunicaţii electronice şi de furnizorii de servicii de comunicaţii electronice destinate publicului.
2)	Prin interceptarea comunicaţiilor ori a oricărui tip de comunicare se înţelege interceptarea, accesul, monitorizarea, colectarea sau înregistrarea comunicărilor efectuate prin telefon, sistem informatic ori prin orice alt mijloc de comunicare.
3)	Prin acces la un sistem informatic se înţelege pătrunderea într-un sistem informatic sau mijloc de stocare a datelor informatice fie direct, fie de la distanţă, prin intermediul unor programe specializate ori prin intermediul unei reţele, în scopul de a identifica probe.
 (4)	Prin sistem informatic se înţelege orice dispozitiv sau ansamblu de
dispozitive interconectate ori aflate în relaţie funcţională, dintre care unul sau mai multe
asigură prelucrarea automată a datelor, cu ajutorul unui program informatic.
5)	Prin date informatice se înţelege orice reprezentare de fapte, informaţii sau concepte sub o formă adecvată prelucrării într-un sistem informatic, inclusiv un program capabil să determine executarea unei funcţii de către un sistem informatic.
6)	Prin supraveghere video, audio sau prin fotografiere se înţelege fotografierea persoanelor, observarea sau înregistrarea conversaţiilor, mişcărilor ori a altor activităţi ale acestora.
7)	Prin localizare sau urmărire prin mijloace tehnice se înţelege folosirea unor dispozitive care determină locul unde se află persoana sau obiectul la care sunt ataşate.
8)	 Prin percheziţionarea trimiterilor poştale se înţelege verificarea, prin mijloace fizice sau tehnice, a scrisorilor, a altor trimiteri poştale sau a obiectelor transmise prin orice alt mijloc.
9)	Prin obţinerea datelor privind tranzacţiile financiare ale unei persoane se înţelege operaţiunile prin care se asigură cunoaşterea conţinutului tranzacţiilor financiare şi al altor operaţiuni efectuate sau care urmează să fie efectuate prin intermediul unei instituţii de credit ori al altei entităţi financiare, precum şi obţinerea de la o instituţie de credit sau de la altă entitate financiară de înscrisuri ori informaţii aflate în posesia acesteia referitoare la tranzacţiile sau operaţiunile unei persoane.

10)	Prin utilizarea investigatorilor sub acoperire şi a colaboratorilor se înţelege folosirea unei persoane cu o altă identitate decât cea reală în scopul obţinerii de date şi informaţii cu privire la săvârşirea unei infracţiuni.
11)	Prin participarea autorizată la anumite activităţi se înţelege comiterea unei fapte similare laturii obiective a unei infracţiuni de corupţie, efectuarea de tranzacţii, operaţiuni sau orice fel de înţelegeri privind un bun sau privind o persoană despre care se bănuieşte că ar fi dispărută, că este victima traficului de persoane ori a unei răpiri, efectuarea de operaţiuni privind droguri, precum şi prestarea unui serviciu, desfăşurate cu autorizarea organului judiciar competent, în scopul obţinerii de mijloace de probă.
12)	Prin livrare supravegheată se înţelege tehnica de supraveghere şi cercetare prin care se permite intrarea, tranzitarea sau ieşirea de pe teritoriul ţării a unor bunuri în privinţa cărora există o suspiciune cu privire la caracterul ilicit al deţinerii sau obţinerii acestora, sub supravegherea ori cu autorizarea autorităţilor competente, în scopul investigării unei infracţiuni sau al identificării persoanelor implicate în săvârşirea acesteia.
 (13)	Prin supraveghere tehnică se înţelege utilizarea uneia dintre metodele
prevăzute la alin. (1) lit. a) - e).
ART. 152
Obţinerea datelor generate sau prelucrate de către furnizorii de reţele publice de comunicaţii electronice sau furnizorii de servicii de comunicaţii electronice destinate publicului, altele decât conţinutul comunicaţiilor, şi reţinute de către aceştia
(1) Organele de urmărire penală, cu autorizarea prealabilă a judecătorului de drepturi şi libertăţi, pot solicita unui furnizor de reţele publice de comunicaţii electronice sau unui furnizor de servicii de comunicaţii electronice destinate publicului transmiterea datelor reţinute, în baza legii speciale privind reţinerea datelor generate sau prelucrate de furnizorii de reţele publice de comunicaţii electronice şi de furnizorii de servicii de comunicaţii electronice destinate publicului, altele decât conţinutul comunicaţiilor ori datele referitoare la abonaţi sau utilizatori, în cazul în care există o suspiciune rezonabilă cu privire la săvârşirea unei infracţiuni şi există temeiuri pentru a se crede că datele solicitate constituie probe, pentru categoriile de infracţiuni prevăzute de legea privind reţinerea datelor generate sau prelucrate de furnizorii de reţele publice de
comunicaţii electronice şi de furnizorii de servicii de comunicaţii electronice destinate publicului.
2)	Judecătorul de drepturi şi libertăţi se pronunţă în termen de 48 de ore cu privire la solicitarea organelor de urmărire penală de transmitere a datelor, prin încheiere motivată, în camera de consiliu.
3)	Furnizorii de reţele publice de comunicaţii electronice şi furnizorii de servicii de comunicaţii electronice destinate publicului care colaborează cu organele de urmărire penală au obligaţia de a păstra secretul operaţiunii efectuate.
 (4)	Dispoziţiile art.170 alin (2 ' ) şi (2 2) se aplică corespunzător
ART. 170
Predarea obiectelor, înscrisurilor sau a datelor informatice
1)	In cazul în care există o suspiciune rezonabilă cu privire la pregătirea sau săvârşirea unei infracţiuni şi sunt temeiuri de a se crede că un obiect ori un înscris poate servi ca mijloc de probă în cauză, organul de urmărire penală sau instanţa de judecată poate dispune persoanei fizice sau juridice în posesia căreia se află să le prezinte şi să le predea, sub luare de dovadă.
2)	De asemenea, în condiţiile alin. (1), organul de urmărire penală sau instanţa de judecată poate dispune ca:

a)	orice persoană fizică sau juridică de pe teritoriul României să comunice anumite date informatice aflate în posesia sau sub controlul său, care sunt stocate într-un sistem informatic ori pe un suport de stocare a datelor informatice, inclusiv date referitoare la abonaţi sau utilizatorii unor servicii;
b)	 orice furnizor de reţele publice de comunicaţii electronice sau furnizor de servicii de comunicaţii electronice destinate publicului să comunice date referitoare la abonaţi, utilizatori şi la serviciile prestate, aflate în posesia sau sub controlul său, altele decât conţinutul comunicaţiilor şi decât cele prevăzute la art. 138 alin. (1) lit. j).
(21) Persoanele fizice sau juridice, inclusiv furnizorii de reţele publice de comunicaţii electronice sau furnizorii de servicii de comunicaţii electronice destinate publicului, au posibilitatea să transmită electronic şi să asigure semnarea datelor informatice ori a datelor solicitate în baza alin. (2), prin mijloace care să asigure integritatea şi trasabilitatea acestora.
(2 ) Orice persoană autorizată care transmite electronic date solicitate în baza alin. (2) are posibilitatea să semneze datele transmise utilizând prin mijloace care să asigure integritatea şi trasabilitatea acestora şi care permite identificarea neambiguă a persoanei autorizate, aceasta asumându-şi astfel responsabilitatea în ceea ce priveşte integritatea datelor transmise.
(2 ) Orice persoană autorizată care primeşte electronic date solicitate în baza alin. (2) are posibilitatea să verifice integritatea datelor primite şi să certifice această integritate prin semnarea datelor, prin mijloace care să asigure integritatea şi trasabilitatea acestora şi care permite identificarea neambiguă a persoanei autorizate.
(24) Fiecare persoană care certifică datele sub semnătură electronică răspunde potrivit legii pentru integritatea şi securitatea acestor date.
-f2#) Aplicarea prevederilor alin. (24) (24) se face ou respectarea procedurilor stabilite prin normele metodologice de aplicare a prezentei legi.
(3)	Abrogat
4)	Ordonanţa organului de urmărire penală sau încheierea instanţei trebuie să cuprindă: numele şi semnătura persoanei care a dispus predarea, numele persoanei ce este obligată să predea obiectul, înscrisul ori datele informatice, descrierea obiectului, înscrisului sau a datelor informatice ce trebuie predate, precum şi data şi locul unde trebuie să fie predate.
5)	Dacă organul de urmărire penală sau instanţa de judecată apreciază că şi o copie a unui înscris sau a datelor informatice poate servi ca mijloc de probă, reţine numai copia.
 (6)	Dacă obiectul, înscrisul sau datele informatice au caracter secret ori
confidenţial, prezentarea sau predarea se face în condiţii care să asigure păstrarea secretului
ori a confidenţialităţii.
ART. 1421
1)	Orice persoană autorizată care realizează activităţi de supraveghere tehnică, în baza prezentei legi, are posibilitatea de a asigura semnarea datelor rezultate din activităţile de supraveghere tehnică, utilizând mijloace care să asigure integritatea şi trasabilitatea acestora.
2)	Orice persoană autorizată care transmite date rezultate din activităţile de supraveghere tehnică, în baza prezentei legi, are posibilitatea să semneze datele transmise, prin mijloace care să asigure integritatea şi trasabilitatea acestora şi care să permită identificarea neambiguă a persoanei autorizate, aceasta asumându-şi astfel responsabilitatea în ceea ce priveşte integritatea datelor transmise.

3)	Orice persoană autorizată care primeşte date rezultate din activităţile de supraveghere tehnică, are posibilitatea să verifice integritatea datelor primite şi să certifice această integritate prin semnarea datelor, utilizând mijloace care să asigure integritatea şi trasabilitatea acestora şi care permite identificarea neambiguă a persoanei autorizate.
4)	Fiecare persoană care certifică datele sub semnătură electronică răspunde potrivit legii pentru securitatea şi integritatea acestor date.
 7.	Modificarea art. 172 alin. 12 NCPP în sensul eliminării caracterului
obligatoriu al expertizei în cazul contestării constatării tehnico - ştiinţifice.
Motivare:  Potrivit art. 172 alin. 12 NCPP după finalizarea raportului de constatare, când organul judiciar apreciază că este necesară opinia unui expert sau când concluziile raportului de constatare sunt contestate, se dispune efectuarea unei expertize. Această soluţie legislativă vine în conflict cu jurisprudenţa Curţii Constituţionale în materia probelor (decizia nr. 54/2009, M.Of. 42/2009), reprezentând o limitare nepermisă a atribuţiei exclusive a judecătorului de a aprecia oportunitatea unui mijloc de probă.
Mai mult, forma adoptată de Parlament a reglementării lipseşte de eficienţă corpul de specialişti care funcţionează în cadrul DIICOT şi DNA, în condiţiile în care rapoartele de constatare întocmite de aceştia nu ar avea o valoare probatorie proprie, fiind obligatorie înlocuirea lor cu un raport de expertiză în urma contestării formulate de una din părţi.
PROPUNERE: art. 172 alin. (12) După finalizarea raportului de constatare, când organul judiciar apreciază că este necesară opinia unui expert se dispune efectuarea unei expertize.
 8.	Modificarea art. 305 alin. 1 NCPP în vederea asigurării eficienţei
investigaţiilor penale
Motivare: Potrivit NCPP, îndeplinirea condiţiilor de formă referitoare la sesizare trebuie să ofere posibilitatea organelor de urmărire penală să efectueze activităţi investigative atunci când sunt date cu privire la pregătirea sau comiterea unei infracţiuni.
Menţinerea referirii la dispoziţiile art. 16 NCPP ar duce la imposibilitatea în practică de a dispune începerea urmăririi penale cu privire la faptele a căror săvârşire se pregăteşte, având în vedere că în aceste situaţii s-ar putea invoca unul din cazurile ce împiedică punerea în mişcare a acţiunii penale, precum inexistenţa faptei. Impedimentele prevăzute de art. 16 NCPP vizează numai acţiunea penală, neputând fi extinse la condiţiile necesare a fi îndeplinite cu ocazia demarării unei investigaţii penale in rem cu privire la o anumită faptă.
PROPUNERE: Art. 305. începerea urmăririi penale. (1) Când actul de sesizare îndeplineşte condiţiile prevăzute de lege şi nu se impune clasarea cauzei, organul de urmărire penală dispune începerea urmăririi penale cu privire la fapta săvârşită ori a cărei săvârşire se pregăteşte.
9. Este necesară elaborarea de norme tranzitorii cu privire Ia următoarele aspecte:
a)	Situaţia dosarelor aflate în faza actelor premergătoare începerii urmăririi penale, pentru a reglementa valoarea probatorie a actelor efectuate după intrarea în vigoare a noului cod, prin aplicarea ultraactivă a dispoziţiilor vechiului cod de procedură penală până la momentul dispunerii începerii urmăririi penale.;
b)	Situaţia măsurilor de supraveghere tehnică aflate în curs, pentru a prevedea în mod expres că măsurile dispuse anterior continuă intrării în vigoare continuă până la expirare, iar după împlinirea termenelor pentru care acestea au fost dispuse potrivit vechiului cod să poată fi prelungite în condiţiile noului cod;
c)	Modificarea art. 6 alin. 2 din Legea nr. 255/2013 pentru a se evidenţia faptul că instanţa în faţa căreia se trimite cauza prin declinare va urma procedura de cameră preliminară.